.::TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicplus.org
2015: Den första permanenta kolonin på Månen.
2032: Kommersiell gruvdrift på Mars inleds.
2040: Forskningsskepp Event Horizon
utforskar solsystemets gränser.
Skeppet försvinner spårlöst bakom den åttonde planeten Neptunus.
Det är historiens värsta rymdkatastrof.
2047: Nutid...
Claire...
Jag saknar dig.
Dr Weir, bege er till Lewis & Clark vid dockningsplats 4.
USAC-skeppet Lewis & Clark
Typ: Eftersökning och räddning
Uppdrag: Ytterst hemligt
Kurs: Vektor 19 grader.
Vi är klara för låsning.
Det här är löjligt.
Jag har bara kört handtrallor i sex veckor - och nu det här!
Varför kan vi inte åka till Mars?
För på Mars... finns det kvinnor.
Smith har rätt. Vid Neptunus finns inget.
Händer nåt får vi klara oss själva.
Ni kan reglerna. Vi fick en order. Nu startar vi.
Är kursen plottad?
Den är låst och klar.
Mr Justin?
Allt grönt här.
- Räkna ner. - Jondriften startar om tio minuter.
Tack, löjtnant. Då går vi.
Du kommer med mig, Smith.
Gör klar tankarna, Justin.
Mr Cooper, jondrift om tio minuter.
Dags att leka "Skinka på burk".
Chefen!
Kapten Miller, jag vill bara...
Klockan tickar, doktorn.
Väntar du på inbjudan, Smith?
- Nej. - Jag vill inte...
Gå med till gravitationstankarna.
Är inte kojen klar
får du gå till Neptunus, Smith.
Varför dröjer det, Peters?
Jag stuvar de sista CO2-renarna.
Stå precis här.
Tack, Deejay.
Ingen mössa i tanken.
- Första gången i gravitationstank? - Ja.
Er kapten har nåt emot mig.
Oroa er inte för honom.
Han gillar att ha helt okända människor på skeppet... Deejay!
Är det nödvändigt?
När jondriften tänder... utsätts ni för 30 G.
Utan tank omvandlas skelettet till flytande form.
Jag har sett effekten på möss.
Cellskräck?
Massiv.
USAC Lewis & Clark efter 56 dagar.
Billy...
Jag känner mig så ensam.
Hallå?
Är det nån där?
Billy?
Jag fryser så.
Claire...
Jag väntar!
Det är ingen fara. Andas. Deejay!
Kom, doktor Weir.
Jag klarar mig. Jag klarar mig!
Så där.
Rör er försiktigt. Ni har varit stasad i 56 dagar,
och är lite desorienterad. Förstår ni?
Ta den här. Ha inte bråttom.
Du kan ta honom.
Mår ni bra?
Ska ni ha kaffe?
Va?
Vill ni ha lite kaffe?
Nej. Tack i alla fall.
Som ni vill.
Du då, Starck? Vill du ha nåt svart och varmt i kroppen?
- Ett erbjudande? - Nej.
Lite kaffe, då?
Starck!
Varför är ni inte på bryggan?
- Får jag klä på mig först? - Sätt fart, vi har en uppgift att lösa!
Okej, Danny, då kör vi. Grattis på födelsedagen!
Leka häst, mamma!
Spela inte boll inomhus!
- Be om ursäkt. - Förlåt, Mamma Björn.
Peters...
Jag försökte hitta en ersättare för er.
Med så kort varsel var det omöjligt. Jag beklagar.
Min f.d. make tar Danny i jul
och jag får ha honom i sommar. Så det är lugnt.
Smithy!
Om 2 timmar och 23 minuter
går vi in i bana runt Neptunus.
Tackar.
Bra!
Alla paneler gröna, allt är okej.
- Vet USAC var vi är? - Ja.
Hör upp!
Vi har ju en extra man ombord. Kan ni komma, dr Weir?
Tillåt mig presentera alla.
Min sekond, löjtnant Starck.
Mr Justin, fartygstekniker.
Den spejsiga rymdmannen är Cooper.
Vilken är er uppgift ombord?
Jag är er bäste vän.
Jag är livräddare och hjärtekrossare.
Han är räddningstekniker.
Peters här är medicinskt ansvarig.
Och min pilot, mr Smith.
Surpuppan i hörnet är...
Deejay - chockterapi.
Nu känner vi varann. Jag har en fråga, chefen...
Vad fan gör vi här ute?
Det vill kanske doktorn berätta.
Tack. Först vill jag tacka
för att jag fick följa med...
Ni gillar att vara här,
men vi gillar det inte.
Vår ledighet drogs in och vi skickades till Neptunus.
Vi är tre miljarder kilometer från närmaste rymdbas.
Under USAC: s sista räddningsaktion så här långt ut
förlorade vi båda skeppen. Så jag ber...
Allt jag berättar nu
är Kod Svart-klassat av NSA.
USAC fångade upp en radiosignal
från en gammal bana runt Neptunus.
Radiosignalens
källa har identifierats... som Event Horizon.
Jävla skitsnack.
Drogs min ledighet in för det här?
Sätt dig, Smithy.
Cooper, återgå.
Låt honom säga sitt.
Allmänheten fick veta
att hon var ett djuprymds-forskningsskepp,
och att reaktorn havererade så att skeppet exploderade.
Allt är lögn.
Event Horizon var kulmen på ett hemligt projekt
att bygga ett rymdskepp som klarade överljushastighet.
Ursäkta, men det går inte.
Lagen om relativitet förbjuder överljusfart.
Relativitet, ja... Vi kan inte bryta mot lagen om relativitet.
Men vi kan kringgå den.
Skeppet flyger inte i överljusfart
utan skapar en dimensionell port som gör att skeppet kan hoppa
från en punkt i universum till en annan flera ljusår bort.
Matematiken är svår att förklara...
Ge oss en chans, doktorn.
I lekmannatermer då...
Med hjälp av ett starkt magnetfält
fokuseras en tät gravitonstråle
som kröker rymdtid,
i enlighet med Weyl Tenser-dynamiken
tills rymdtidskrökningen blir oändlig och skapar singularitet.
Lekmannatermer?
Skit i era lekmannatermer. Kan ni tala så man förstår?
Tänk er att det här pappret...
Det där är Vanessa. Det är mitt.
Detta vackra papper representerar rymdtid
och man vill komma från punkt A här...
till punkt B där.
Vilken är kortaste sträckan mellan två punkter?
En rak linje.
Fel. Den kortaste sträckan är noll.
Det är vad porten åstadkommer.
Den kröker rymden
så att punkt A och B
samexisterar i samma rymd och tid.
När rymdskeppet passerat genom porten
blir rymden normal igen.
Det kallas gravitationsdrift.
Hur vet ni allt det här?
Jag byggde skeppet.
Jag förstår varför de skickade er.
Om skeppet inte exploderade, vad hände då?
Uppdraget gick som smort.
De nådde säkert avstånd med vanlig raketdrift, alla system fungerade.
Med gravitationsdriften skulle
de öppna porten till Proxima Centauri.
Och då försvann de helt spårlöst.
Fram till nu.
Var har skeppet varit i sju år?
Det är det vi ska ta reda på här.
Vi har inte kunnat bekräfta liv ombord.
TDRS fångade upp den här enda sändningen.
Vad fan var det där?
Houston körde det i olika filter.
De lyckades isolera nåt som låter som en människoröst.
Jag vet inte om det är ett språk. - Latin.
Jag tyckte
det lät som latin.
- Kan du översätta det? - Spela upp det igen.
Precis där. Hörde ni?
Det låter som... "liberate me".
Nåt sånt, jag hör inte resten.
"Liberate me"?
"Rädda mig".
Gå till era stationer.
Vi korsar horisonten. Optimal inflygningsvinkel 14 grader.
Gå runt till 334.
Kurs 334, sir.
Inflygningsvektor minus 14 grader.
14 grader.
Vi är låsta på Event Horizons navigationssändare.
Hon ligger i övre jonosfären
Det blir... kraftig turbulens, sir!
Lägg oss riktigt nära, Smith.
- Hur mår mitt skepp, Justin? - Hon går fint.
Matchande fart på min nedräkning.
Tre, två, ett, nu!
- Avstånd? - 10 000 meter, krymper.
Starck! Försök anropa dem.
Från USAC Lewis & Clark till Event Horizon.
Hör ni oss?
Doktor Weir! Det här vill ni nog se.
- Var är hon? - Rakt föröver, 5 000 meter!
- Nån hemma, Starck? - Hör ni oss?
3 000 meter!
- Jag ser ingenting. - 1 500 meter. Vi ligger för nära.
- Var är hon? - Rakt framför oss.
- 1 000 meter. - Kollisionsvarning.
900... 800...
700.
- Vi kommer att kollidera! - Starck!
Herregud!
Full back med raketerna!
Där är hon.
Herregud!
Mycket imponerande skepp, doktorn.
Tack.
Klarar ni en förbiflygning, Smith?
Ja, sir, gärna det.
Vid huvudluftslussen kan vi docka.
Då så, Smith...
Koppla armen till den lilla antennhopen.
Akta nu. Det är ingen bärande konstruktion.
Nu är det det, doktorn.
Är allt okej?
Fastkopplade vid Event Horizon.
Tack, Smithy. Rök om ni har nåt.
Tack för det, chefen.
Ge mig era värden, Starck.
Reaktorn är fortfarande varm.
Många små strålningskällor,
inget farligt.
Har de tryck ombord?
Ja. Skrovet är intakt.
Men det råder tyngdlöshet och termiska enheter är urkopplade.
Jag avläser djup kyla. Manskapet överlever bara stasade.
Hitta dem, Starck.
Jag har redan börjat bioscanna.
Det är nåt fel med scanningen.
Strålningsinterferens?
Jag avläser spår av livsformer, men kan inte lokalisera dem.
Spår överallt. Det verkar konstigt.
Vi tar däck för däck, rum för rum.
Starck, skjut ut navelsträngen.
Smithy, tänd stridsledningspaneler.
Du får nog ta en promenad, Justin.
Jag behöver er på bryggan, doktorn.
Kapten... Jag måste gå ombord på skeppet.
När vi har säkrat det.
Nej, jag måste dit.
När vi väl har säkrat det!
Ni måste vägleda oss härifrån. Hjälp oss lösa vår uppgift.
Du glömde portföljen.
Akta nu!
Om nåt börjar krångla, Cooper...
Då fixar jag det.
Hörru, Lilla Björn.
Håll dig i skinnet.
Föreställningen kan börja, Deejay.
Vi har bra bild.
Hör ni oss, doktor Weir?
Ja, jag hör er.
Vi svävar genom navelsträngen
och närmar oss Event Horizon.
Ni är vid luftslussens ytterport.
Magnetkängor på.
Vi har tryck.
Stället är rena frysboxen.
Vi ser iskristaller överallt.
Det är centralkorridoren
mellan personalområdet föröver och maskindelen i akterdelen.
Du tar maskin, Justin.
Peters och jag går föröver.
Vad är det här, doktorn?
Här är en till. De finns överallt.
I ett nödläge spränger de central- korridoren
och skeppet går mitt itu.
Då blir däcken föröver en livbåt.
Jag är inne på sjukan.
Inga döda.
Det ser helt oanvänt ut.
Ni ser ingen ur besättningen?
Vi säger till så fort vi ser nån.
Scannar efter livstecken.
Det är rena graven.
Åh, fy fan!
Är ni oskadd, Miller?
Chefen verkar lite hispig.
Gå tillbaka till din post, Cooper.
Din puls är skyhög.
Jag mår bra.
Jag är vid porten
till första inneslutningen, dr Weir.
Maskindäcken finns där inne.
Okej, då tar vi en titt.
Vad fan är det här för ställe, dr Weir?
Den gör att magnetfälten inte rubbas
när man går till andra inneslutningen.
Det ser ut som en köttkvarn.
Jag är på bryggan.
Här är lite blod.
Det måste ha läckt kylvätska.
Fan, skiten finns överallt.
Kylvätskenivån är på reserven,
men det är ingen panik.
Gå tillbaka och till vänster, Peters.
- Vad är det? - Loggboken.
Den sitter fast.
Den sitter rätt hårt.
Vad fan har hänt med ögonen?
Explosiv dekompression.
Dekompression orsakar inte sånt.
Det ser ut att
vara orsakat av ett djur.
Titta på skadorna i mjukdelarna. Massiva rivsår.
En lik-isglass.
Jag scannar efter livsformer.
Jag får jävligt skumma värden här.
Få se om jag får igång strömmen.
Det är kärnan, gravitationsdriften.
Skeppets hjärta.
Justin? Du försvinner, Justin.
Svara, Justin!
- Vad är det? - Bioscannern löper amok.
Nåt är galet. Få ut honom!
Helvete!
Han har problem!
Stick, Coop!
Bordningsstyrkan, rapportera.
Miller här. Hör nån mig?
Vad fan var det?
Trycklarm. Vi har förlorat styrbords baffelplåt
och har hål i skrovet.
Jag försöker hålla kvar luften!
Vi förlorar atmosfär!
Vi har tryckdräkter i luftslussen!
Jag kommer!
Håll ut, Lilla Björn!
Jag är nästan framme...
Jag har dig!
Akta!
Jag har dig. Vad fan är det här?
Håll ut!
Kapten Miller, hör ni mig?
Var har du varit i hela mitt liv?
Det är kris! Vi har förlorat styrbords baffelplåt
och har hål i skrovet!
Säkerhetssystemet strejkade.
Hinner vi svetsa?
Vi har bara 218 liter gas kvar!
Syrgastankarna har brustit. Vi kommer fan att dö!
Event Horizon, då?
Hon har luft och ström.
Det är enda chansen!
Jag går inte dit!
Det är bättre än att dö.
Alla går ombord på Event Horizon.
- Vi ses vid lufttankarna. - Jag är igång.
Jag ansluter alla termiska enheter.
Håll i er. Var beredda på G-krafter.
Gravitation om fem sekunder.
Öppna ögonen! Håll ut nu!
Dr Weir...
Jag har kopplat in de flesta primärsystemen -
för stunden.
Tack. Lägesrapport, Starck.
Antennerna är utslagna
och vi har ingen radio eller laser.
Ingen kan hjälpa oss.
- Luften smakar illa. - Det är koldioxid...
Event Horizons CO2-filter är stängda.
Med gasrenarna från Clark har vi...
Luft för 20 timmar.
Sen måste vi hem.
Jag är på skrovets babordssida
och närmar mig ryggutsläppet.
Fan!
Kapten Miller? Hör ni mig?
Ja. Hur är det med mitt skepp?
Vi har en sju meters reva i skrovet.
Vi kan nog reparera, men det tar tid.
Om 20 timmar har vi ingen luft.
Jag förstår.
Vad hände här, doktorn?
Okej... Hur är det med honom?
Tillståndet verkar stabilt,
men han svarar inte på stimuli.
Jag vet inte...
Han kan vakna om en kvart.
Eller så vaknar han inte alls.
Jag vet att det låter sjukt,
men först var det ingenting,
och då dök Justin upp
och det var flytande...
Sen blev kärnan fast igen.
Det är en fysikalisk omöjlighet.
Kom inte med ert fysikdravel.
Jag såg det!
Det betyder att porten var öppen.
Då var porten öppen!
Gravitationsdriften var frånkopplad.
Jag säger bara vad jag såg!
Den kan inte gå igång automatiskt!
Nu får ni skärpa er, mr Cooper!
Mr Justin kan dö.
Allt som händer honom kan antagligen hända oss.
Mr Cooper säger att han såg nåt.
Jag tror att han såg nåt.
Jag behöver en förklaring.
Som jag ser det är Cooper virrig.
Han kanske såg en synvilla
orsakad av gravitationsstörningar.
Synvilla? Rena poesin. Vad fan...
Det är lugnt.
Vad kan orsaka gravitationsstörningar?
Om, på nåt sätt, ett utbrott av gravitationsvågor lämnar kärnan,
kan rymdtiden förvrängas
och Justin kan se ut att försvinna.
Men då skadas också Lewis & Clark.
Det låter helt osannolikt.
Vad finns i kärnan, doktorn?
Det är invecklat.
Hur mycket tid behöver ni?
Vi har 17 timmar och 48 minuter.
Vad finns i kärnan?
Det här är porten.
När de tre magnetringarna ligger i linje
skapas ett svart
hål genom vilket skeppet kan färdas vart som helst.
Ett svart hål.
Universums mest destruktiva kraft.
Och ni har skapat ett?
Ja!
Med den oerhörda kraften kan vi kröka rymdtiden.
Det tar Lewis & Clark
tusen år att nå närmaste stjärna.
Event Horizon är där på en dag.
- Om det fungerar. - Kom ner ni, det är helt ofarligt.
Om Justin sögs genom porten,
kan han ha varit där Event Horizon var.
Teoretiskt sett,
men porten kan inte öppnas automatiskt.
Jag förstår. Stäng rummet, löjtnant.
Ingen går in i andra inneslutningen.
Det är ingen fara.
Bakom tre magnetfält är porten helt ofarlig.
Ofarlig?
Mitt skepp är skadat
och en av mina mannar kanske dör.
Ingen annan går i närheten av den.
Kom igen nu...
Det måste finnas nåt i loggboken.
Vi kollar här.
Deejay, var är du?
Uppe på däck 4.
Mamma?
Vad är det? Mår du bra?
Du var ute så länge att jag trodde att du försökte slå mitt rekord.
Hellre tolv timmar till där ute
än fem sekunder i den här burken.
Det är loggbokens sista bilder.
Jag är så stolt över min besättning
och vill nämna mina stationschefer:
Chris Chambers, Janice Reuben,
Ben Fender, Dick Smith.
Vi har nått säkert avstånd...
John Kilback var kapten.
..och slår på gravitationsdriften
för att öppna porten till Proxima Centauri.
Ave, at que, vale.
"Var hälsad och farväl".
Vad är det där?
Jag försöker filtrera bort lite.
Strömmen sviktar.
Det är kärnan.
Stanna här och ta hand om Justin. Ingen annan går dit.
Vänta!
Vad orsakar strömsvikten?
Magnetfälten håller.
Kanske kortslutning i automatkretsen.
Jag kollar. Hjälper ni till?
Justin! Hör du mig, Justin?
- Han kommer! - Vem kommer?
Mörkret!
Där har vi den...
Miller! Kapten Miller! Jag har problem här!
Stanna hos mig!
För alltid!
Koldioxid kan ge hallucinationer,
påverka omdömet...
Det var ingen hallucination, Deejay!
Ni var i trumman
och måste ha hört nåt.
Ni måste ha sett nåt.
Jag såg nåt.
För en timme sen såg jag min son ligga på undersökningsbordet.
Och...
hans ben var...
Ta inte illa upp, men det låter som en chock.
Ni kan vara...
Ursäkta mig, men nej!
Det var inte som nåt jag har sett.
Hon har rätt,
det var verkligt.
Jag kände hetta.
Det är inget vi inbillar oss.
Smithy,
har du sett nåt ovanligt?
Nej,
jag behöver inte se nåt.
Det här skeppet kan hälsa hem.
Tack för er vetenskapliga analys.
Det fattar man utan vetenskap!
Det kostar att bryta mot naturlagar!
Ni dödade besättningen och vill döda oss!
Du är fan helt sjuk!
Skeppet är bara en stor metallklump.
Inget annat händer här.
Allt väl?
Ja... Förlåt.
Vi är helt jävla chanslösa!
Sluta nu! Nu lugnar du ner dig!
Du går upp igen.
Du och Cooper går ut och reparerar vårt skepp. Inga misstag.
Ett misstag, så kommer ingen hem. Förstått?
Ja, sir. Jag förstår.
Sätt fart.
Miller?
Jag körde bioscanningen med DNA/RNA-filter.
Resultatet var biovärden...
Av ovisst ursprung, jag vet.
Har ni inget användbart att berätta?
Jag har en teori.
Värdena och hallucinationerna
kan ha ett samband.
De verkar vara försvarsreaktioner i ett immunsystem.
Jag hinner inte lyssna.
Ni måste.
Skeppet reagerar på oss
och reagerar allt häftigare.
Som om skeppet fått livskraft.
Menar ni att skeppet lever?
Det är det enda svar jag kan ge er.
Jag vill överleva i tio timmar till.
Hörde ni det där?
Hörde ni? Vad var det?
Hör på mig!
Det är Deejay!
Ingen av oss hörde nåt, så lugn nu.
Hämta andan. Berätta nu.
Jag...
Få det att sluta!
Öppna dörren.
Stanna, Weir!
Stoppa honom!
Vad gör ni?
I riskmiljöer är självbehärskning en tillgång.
Vad är det?
Den förliga luftslussen.
Miller, Smith, Cooper! Är ni i luftslussen?
Svar nej, Starck.
Nej, Justin! Öppna, Justin!
Svara, Miller. Det är kris här.
Vad händer där inne, Starck?
Justin står i luftslussen.
Repetera.
Justin är i luftslussen utan dräkt.
Jag fixar det. Bara jag kan göra det.
Du stannar här.
Han aktiverade förbikopplingen.
- Jag försöker koppla ur den. - Hur går det, Starck?
Justin! Öppna dörren och det nu!
Läget, Starck?
Han har spärrat den inre dörren.
- Jag hämtar väskan. - Justin? Öppna dörren!
Justin? Öppna dörren.
Hörde du det?
- Prata på. - Ja, jag hörde. Vet du vad det är?
Det visar en hemska saker.
Vad då?
Mörkret i mig från andra stället.
- Jag vill inte tillbaka dit. - Nej, Lilla Björn. Öppna nu!
Jag vet inte om han lyssnar på det.
Öppnas den, vrängs han ut och in!
- Prata med mig! - Det är strax klart...
Fortsätt prata, Justin! Öppna nu!
Om du kunde se det jag har sett, hade du inte försökt stoppa mig.
Det är inte du som talar!
Ja, öppna dörren. Tryck på knappen.
Justin aktiverade dörröppning med 30 sekunders fördröjning.
Var beredd på dekompression om 25 sekunder.
Var är jag?
- Öppna den, Starck! - Öppna dörren.
Den inre dörren kan inte öppnas, för då dekomprimeras skeppet.
Mamma Björn, öppna dörren.
Snälla ni...
- Kapten? - Koppla mig till honom.
- Säg åt dem att öppna dörren. - Det kan jag inte.
- Jag vill inte dö här inne. - Du dör inte. Lyssna noga på mig.
Jag ska få ut dig.
Herregud,
nu börjar det. Mina ögon!
Blunda så hårt du kan!
Fem sekunder.
Rulla ihop kroppen till en boll.
Jag kan inte andas.
Herregud!
Det gör så ont!
Jag vill att du blåser ut all luft ur lungorna.
Hör du det?
Gör det nu!
Okej, Lilla Björn...
Jag har honom!
Var beredda nu!
Var beredda!
Vi har tryck.
Vi kommer, Justin!
Vi behöver fem enheter.
Håll hans huvud.
Ge mig mer glycerin!
- Bukhinnan har brustit! - Blodtrycket faller!
Jag stoppade blödningen och försökte stabilisera honom.
Han blir inte vacker, men han överlever - om vi kommer hem.
Vi kommer hem.
Hur ser det ut med tid, Starck?
CO2-nivån blir toxisk om 4 timmar.
Vi måste ta reda på
vad som hände med de andra innan det händer oss.
Jag kan kolla loggboken på bryggan, men jag går inte till sjukan igen.
Justin sa nåt om
"mörkret i mig".
Vad betyder det?
Doktorn?
Jag tror inte att det betyder nåt.
Gå inte ifrån mig!
Jag vill ha svar.
Varför försökte han begå självmord i luftslussen,
och vad orsakade ljudet?
Termiska förändringar i skrovet
kan ha fått metallen
att svänga och...
Skitsnack! Ni byggde skeppet,
men kommer bara med skitsnack!
Vad vill ni att jag ska säga?
Ni sa att skeppet skapar en port.
Till vad då?
Jag vet inte.
Vart skickade ni skeppet?
Jag vet inte.
Var har skeppet varit i sju år?
- Jag vet inte. - "Jag vet inte" duger inte.
Ni är ju för fan expert. Det är er uppgift att ge mig svar.
Var är det andra stället?
Jag vet inte!
Det händer mycket här
som jag inte förstår till fullo.
Jag behöver tid.
Jag förstår.
Tid är precis vad vi inte har.
Kapten!
Lämna mig inte!
Snälla ni!
För Guds skull, hjälp mig!
Du inbillar dig bara.
Gud hjälpe oss.
Det var hans röst. Han ropade på mig.
En ung båtsman som hette Eddie Corrick.
Vi tjänstgjorde på Goliath tillsammans.
När syrgastankarna brast
hann fyra av oss till livbåten,
men Corrick var kvar på Goliath när elden bröt ut.
Har du sett eld i tyngdlöshet?
Det är vackert.
Det är som vätska.
Det glider över allt.
Kommer upp i vågor.
De slog hela tiden mot honom.
Våg efter våg.
Han skrek att jag skulle rädda honom.
Vad gjorde du?
Det enda jag kunde göra.
Jag stängde luckan till livbåten och lämnade kvar honom.
Jag svor på att jag aldrig mer skulle förlora en man.
Jag har känt dig länge.
Det har du aldrig berättat.
Jag har aldrig berättat det för nån.
Men det här skeppet kände till det.
Det känner till mina rädslor och mina hemligheter.
Det går in i huvudet och visar en.
Jag tänkte inte berätta det här...
Jag har lyssnat på nödsignalen,
och jag...
Jag tror att jag gjorde ett fel i översättningen.
Fortsätt.
Jag tyckte att det lät som "liberate me" -
"rädda mig".
Men det är inte "mig".
Det är "liberate tu-temet".
"Rädda dig själv".
Och det blir värre.
Där!
Jag tycker
att det låter som "ex inferis".
"Rädda dig själv"...
"från helvetet".
Om det dr Weir har sagt är sant,
har skeppet varit bortom gränserna
för universum
och känd verklighet.
Vem vet var det har varit
och vad det har sett.
Och vad det tog med tillbaka.
Från helvetet.
Du tror väl inte på sånt, va?
Den som skickade nödsignalen trodde absolut på helvetet.
Kapten Miller!
Jag hoppas det är goda nyheter.
Vi ska trycksätta Clark och sticka härifrån.
Jag kommer.
Kom igen nu, svik mig inte.
Hej, gullet,
pappa är hemma.
Fogarna håller.
Helvete!
Vi läcker fortfarande gaser.
Om 20 minuter är hålet tätat.
Du är livräddaren, Cooper.
Om 20 minuter sticker vi.
Helvete!
Finns det kaffe?
Jo, men det är kallt.
Toppen...
Vi sticker.
Nej, vi kan inte sticka.
Våra order var uttryckliga.
Rädda besättningen och bärga vraket.
De är döda, ert skepp dödade dem.
- Vi kom hit för att lösa en uppgift. - Vi avbryter uppdraget!
Starck, ladda ner filerna
från Event Horizons datorer.
Deejay, gör klart att flytta Justin till Clark.
- Jag måste flytta honom i tanken. - Inga problem, gör det.
Peters...
Få över CO2-renarna till Clark med Smithy.
Gör inte det här.
Det är gjort.
Ni kan inte lämna mitt skepp.
Jag tänker inte lämna henne.
På säkert avstånd avfyrar jag robotar
mot Event Horizon tills hon utplånas. Åt helvete med ert skepp!
Kapten Miller? Bioscanningen ballade ur helt.
Kärnan verkar ta ström från resten av skeppet.
Ta filerna och utrym skeppet.
Ni kan inte sticka. Hon tillåter det inte.
Gå ombord på Clark, annars får ni gå hem.
Jag är hemma.
Kom igen!
Är du beredd?
Kass!
Kom igen, kom igen!
Kass!
Kan vi sticka nu? Det här stället knäcker mig.
Vill du andas på hemvägen?
Kom nu!
Vi behöver 25 stycken!
Jag har den!
Åh nej, Peters...
Herregud!
Det är jag, jag är hemma.
Jag är hemma.
Jag vet att jag inte ställde upp när du behövde mig.
Förlåt, jag...
Jag lät mitt arbete komma mellan oss.
Herregud, Claire, nej.
Jag ber dig,
snälla, gör det inte!
Inte en gång till!
Jag har varit så...
Billy?
Det är ingen fara.
Jag har varit så ensam.
Nu är du aldrig mer ensam.
Nu är du hos mig.
Du är hos mig.
Och jag har så underbart underbara saker...
att visa dig.
Fan, vad jag är bra!
Coop? Hur lång tid tar det?
Kyss mig i arslet, för jag är klar.
Jag ska bara samla ihop verktygen. Sen drar vi.
Om max två minuter.
Kom tillbaka ombord, dr Weir! Weir!
Fan också...
Kapten Miller, hör ni mig?
Ja, Smithy.
Weir mixtrade med nåt ombord på Clark.
Vänta, Smithy. Jag ska kolla en sak.
- Stick därifrån. - Hur sa?
En bomb saknas. Weir kan ha lagt den på Clark.
Nej, jag har precis lagat henne!
Lämna genast Clark, Smith!
Var fan är du nånstans...?
Där!
Jag kommer, Smithy!
Nej!
Helvete!
Vart fan är jag på väg?
Varför händer det mig?
Tänk nu, Coop!
Hur kommer jag till skeppet igen?
Jag måste blåsa lufttuben. Jag blåser lufttuben.
Jag hoppas skiten funkar.
Då kör vi...
Ett, två, tre! Kom igen nu!
Kom igen!
Ja, ja, ja!
Här kommer jag, era jävlar!
Vad var det?
Clark är borta. Smithy och Cooper är döda.
Det var Weir. Döda honom om du ser honom.
Uppfattat.
Var försiktig.
Oroa dig inte för Weir.
Jag fixar honom.
Deejay? Svara, Deejay!
Okej, dr Weir...
Vill ni inte lämna ert skepp?
Det kommer ni aldrig att göra.
Det är ingen fara.
Jag ska få ut dig.
Försiktigt.
Herregud!
Vad har hänt med era ögon?
Dit vi ska, där behöver vi inte ögon för att se.
Vad menar ni?
Jag byggde Event Horizon för att komma till stjärnorna.
Men hon har åkt mycket, mycket längre än så.
Hon rev upp ett hål i vårt universum,
en port till en annan dimension.
En dimension med rent kaos,
ren ondska.
När hon gav sig av var hon bara ett skepp.
Men när hon kom tillbaka
levde hon.
Se på henne, Miller.
Visst är hon vacker?
Ert "vackra skepp" dödade sin besättning, doktorn.
Tja...
Nu har hon en ny besättning.
Nu har hon oss.
Vad håller ni på med?
Ni ville veta var skeppet hade varit.
Nu får ni veta det.
Missar ni, skjuter ni hål i skrovet.
Vad får er att tro att jag missar?
Jag är tillbaka! Kolla bara!
Vad fan...?
Vem fan har...? Helvete!
Ge hit handen!
- Kom igen! - Jag kan inte!
Jag lämnar dig inte!
Den förliga luftslussen.
Det kan inte vara Weir.
Jag tar inga risker.
Håll koll bakåt.
Slå mig inte!
Få av hjälmen!
Jag kan inte andas!
Du klarar dig, det är över.
Nej, det är det inte.
Weir aktiverade gravitationsdriften. Vi måste stänga av den.
- Bryggan är borta. - Kan du göra det från maskindelen?
Jag vet inte. Dr Weir var experten.
Jag dör hellre än hamnar där de var.
Då spränger vi fanskapet.
Vi gör som Weir sa.
Vi spränger korridoren,
skiljer oss från resten av skeppet och använder fören som livbåt.
Har vi tur fångas nödsignalen upp.
Vi lägger oss i tankarna, och väntar på undsättningen.
Jag armerar bomberna manuellt.
Funkar det?
Kör igång nödsändaren och kom hit.
Jag följer med.
Du gör klar gravitationstankarna.
Stäng dörren bakom mig, löjtnant.
Porten öppnas om fem minuter.
Nödsändare aktiverad.
Blod?
Fy fan...
Fy fan!
Porten öppnas om tre minuter.
Detonatortillstånd har lämnats.
Centralkorridoren är nu armerad.
Vi är armerade. Hon kan explodera.
Jag repeterar: Vi är armerade, hon kan explodera.
Miller, hör du mig?
Vi måste ut härifrån!
Du lät mig brinna!
Miller!
Du lämnade kvar mig.
Nej, du är inte Edward Corrick. Jag såg honom dö.
Weir?
Skeppet hämtade tillbaka mig.
Jag sa att hon inte låter mig sticka.
Hon låter ingen sticka.
Trodde du att du kunde förstöra det här skeppet?
Hon har trotsat tid och rum,
och har varit på ett ställe du inte kan föreställa dig.
Och nu
är det dags att återvända.
Jag vet, till helvetet.
Du vet ingenting. Helvetet är bara ett ord.
Verkligheten är mycket värre.
Jag ska visa dig!
Nej!
Ser du?
Nej, de är inte döda. De är inte döda.
Inte än.
Du... tar... inte...
min... besättning!
Det är inte din besättning längre.
De tillhör skeppet.
Porten öppnas.
Ta mig.
Ta mig och låt dem vara!
Nej,
det går inte att komma undan.
Porten är öppen
och ni följer alla med mig!
Ser du?
Ja.
Jag ser.
72 dagar senare
Räddningsstyrka 1 här. Vi har hittat nåt.
Vi närmar oss vraket av Event Horizon.
Gör klart att gå ombord.
Jag går in till gravitationstankarna.
Avdelningen verkar inte ha skadats av explosionen.
Det ser ut att finnas tre överlevande:
Cooper, Justin och löjtnant Starck.
Justin har fått svåra skador,
men han lever.
Gravitationstankarna har fortfarande ström.
Nu öppnar jag den första tanken.
Det är lugnt.
Du är i säkerhet.
Justin, Cooper!
De klarar sig, de är med oss.
Ni är med oss.
Starck!
Håll dig lugn.
Ta djupa andetag.
Jag har dig, Starck.
Vi är i säkerhet.