.::TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicplus.org
FØRSTE PERMANENTE KOLONI ETABLERET PÅ MÅNEN.
HANDELSUDGRAVNINGER BEGYNDER PÅ MARS.
DET RUMSUNDERSØGENDE FARTØJ 'EVENT HORIZON' OPSENDES...
FOR AT UDFORSKE GRÆNSERNE AF SOLSYSTEMET.
DET FORSVINDER UNDEN SPOR...
BAG DEN OTTENDE PLANET, NEPTUN.
DET ER DEN VÆRSTE RUMKATASTROFE OVERHOVEDET.
NU...
Claire.
Jeg savner dig.
Dr. Weir, meld tilbage till: Lewis & Clark ved anløbsrampe 4.
DAYLIGHT STATION: JORDENS KREDSLØB
U.S.A.C. FARTØJ: LEWIS & CLARK
KATEGORI: EFTERSØGNING OG REDNING
- Ionmotor klar. - Tak.
MISSION: TOPHEMMELIG
Kurs: Vektor En, ni grader.
Vi er klar til at lukke ned.
Jeg fatter det ikke, det er latterligt.
Jeg har ikke haft andet end hånden i seks måneder og nu det her pis.
Hvorfor kan vi ikke tage til Mars, kaptajn?
- Der er kvinder på Mars. - Smith har ret.
Neptun, der er der ingenting.
Og hvis skidtet bryder sammen, er vi på spanden.
I kender reglerne, folkens.
Nogen taber noget, vi henter det. Lad os så komme af sted.
- Har du aftegnet vores kurs? - Ja.
- Klappet og klar til afgang. - Hr. Justin?
Der er grønt lys hos mig, Skipper.
Begynd nedtællingen.
Ionmotoren vil være klar om 10 minutter.
Tak, løjtnant.
Kom så.
- Du følger mig, Smith. - Javel.
- Justin, gør de tanke klar. - Javel.
- Hr. Cooper. - Skipper.
- Ionmotor om ti minutter. - Det er tid til at lege dåsemad.
- Skipper. - Peters.
Kaptajn Miller, jeg ville bare sige, det er...
Uret tikker, doktor.
Venter du på en invitation, hr. Smith?
- Nej. - Kaptajn, jeg vil ikke tage...
Hvis du bare følger holdet til tyngdetankene...
er vi næsten undervejs.
Den køje må hellere sikres, hr. Cooper...
eller du havner på Neptun.
Hvad er det for en forsinkelse?
Jeg lader bare de sidste CO2-rensere.
Stil dig her.
Tak, D.J.
- Hatten af i tanken. - Javel.
- Er det første gang på tyngdebriksen? - Ja.
Jeg tror, jeres kaptajn har svært ved mig.
Nå. Tag dig ikke af ham.
Han elsker at have komplet fremmede på skibet.
- D.J. - Ja.
Nej.
Er det nødvendigt?
Når ionmotoren starter, kommer der 30 gange tyngdekraft.
Uden en tank bliver dine knogler flydende.
Jeg har set det på mus.
Lider du af klaustrofobi?
Ja.
U.S.A.C. LEWIS AND CLARK: 56 DAGE UDE
Billy.
Jeg er så alene.
Hallo?
Er der nogen?
Åh, Gud.
Billy?
Jeg fryser sådan.
Claire.
Jeg venter.
De går fint. Træk vejret. D. J.!
- Dr. Weir, op med dig. - Jeg har det godt.
- Rolig nu. - Jeg har det fint.
Okay. Sådan.
Bevæg dig stille og roligt. Du har været i dvale i 56 dage.
Du vil opleve at være lidt desorienteret, er du med?
- Jeg har det godt nu, tak. - Godt. Tag den med ro.
Han er jeres.
Har du det godt, Doc?
- Vil du have kaffe? - Hvad?
Vil du have noget kaffe?
Nej. Tak.
Gør som det passer dig.
Hvad med dig, Starck?
Vil du have noget varmt og sort ind dig?
- Er det er tilbud? - Det er det ikke.
- Hvad så med lidt kaffe? - Starck?
- Ja. - Hvorfor er du ikke på broen?
Er det i orden, jeg klæder mig på?
Faktisk er det ikke i orden, løjtnant.
Kom så, folkens. Vi har en opgave.
Okay, Denny, sådan. Hjertelig tillykke.
Leg hest, mor. Leg hest.
Ikke flere bolde herinde.
Det er dig, der ikke kan gribe.
- Sig undskyld. - Undskyld, Bjørnemor.
- Okay. - Ja, okay.
- Peters. - Ja.
Jeg prøvede at finde dig en afløser...
men med så kort varsel, var det umuligt.
Jeg beklager.
Jeg har snakket med min eks. Han tager Denny til jul.
Jeg får han til sommer, så...
alt er i orden.
Smitty.
Undskyld mig, mine damer og herrer...
om cirka 2 timer og 23 minutter...
er vi i kredsløb om Neptun. Mange tak.
- Jeg takker jer. - Det var godt.
Der er grønt lys. Alt er klappet og klart.
- Kender U.A.S.C. vores position? - Ja.
- Godt, folkens, hør efter. - D.J.
Som I alle ved, har vi en ekstra mand med.
Dr. Weir, vil du komme ind?
Lige en præsentation. Det er min overofficer, løjtnant Starck.
Hr. Justin, maskinmester.
Den flotte fyr derovre er hr. Cooper.
Hvad er det nu, du laver på skibet, Coop?
Hør her, Doc, jeg er din bedste ven, okay?
Jeg redder liv og knuser hjerter.
Han er redningstekniker.
Det er Peters, sunhedstekniker. Og min pilot, hr. Smith.
Den dystre fyr derovre i hjørner er...
D.J. Traume.
Okay.
Nu, da vi kender hinanden, har jeg et spørgsmål, Skipper.
Hvad helvede laver vi herude?
Måske vil den gode doktor være så venlig at fortælle os det.
Tak.
For det første, vil jeg sige, at jeg værdsætter...
- denne mulighed for at være med jer... - Det er sikkert...
at du værdsætter at være her, men du må forstå, at det gør vi ikke.
Vi blev hentet fra en velfortjent orlov...
og sendt mod Neptun.
Nu er vi tre milliarder km fra den nærmeste forpost.
Sidste gang U.S.A.C. forsøgte en redningsaktion så langt væk...
mistede vi begge skibe. Så, hvis du vil være så venlig...
Godt. Altså...
Alt det, jeg nu fortæller, er anset som Sort Kode af NSA.
U.S.A.C. opfange en radiosending...
fra et svækket kredsløb om Neptun.
Transmissionskilden er blevet identificeret...
somEvent Horizon. I:
Det er godt nok en omgang pis.
- Skipper, du hentede mig fra orlov... - Mange tak.
Sæt dig, Smitty.
Cooper, bliv hvor du er.
Lad manden snakke.
Det der blev offentliggjort omEvent Horizon... I:
at det var et rumforskningsfartøj...
at reaktoren gik i stykker, og at skibet sprang i luften...
passer slet ikke.
Event Horizonl: var kulminationen på et hemmeligt regeringsprojekt...
for at skabe rumfartøj der kunne rejse hurtigere end lyset.
Undskyld mig. Det kan man faktisk ikke.
Relativitetsloven forhindrer at rejse hurtigere end lyset.
Relativitet, ja. Vi kan ikke bryde relativitetsloven.
Men vi kan undgå den.
Skibet er ikke hurtigere end lyset.
Det, vi gør, er at skabe en dimensional port...
det lader os hoppe øjeblikkelig...
fra et sted i universet til et andet flere lysår væk.
Hvordan?
- Det er ret svært... Det er matematik. - Prøv at forklare, doktor.
Okay, hvis man siger det med lægmandsudtryk...
så bruger vi et roterende, magnetisk felt...
til at fokusere en smal stråle tyngde. De folder så rum-tid...
i overensstemmende med Weyl strækkemuskel dynamik...
indtil rum-tid krumningen bliver uendelig stort...
og man skaber en ejendommelighed. Ejendommeligheden...
Lægmandsudtryk.
Skid på lægmandsudtrykkene. Kan du snakke engelsk?
Forestil jeg et øjeblik, at dette stykke papir...
Undskyld. Det er Vanessa, det er mit.
Dette tiltrækkende stykke papir er rum-tid...
og I vil fra punkt 'A' her...
til 'B' her.
Hvad er dem korteste afstand mellem to punkter?
En lige linje.
Forkert.
Den korteste afstand mellem to punkter er nul.
Det er det, porten gør.
Den folder rum.
Så at punkt 'A' og punkt 'B' er til på samme sted og tid.
Når rumfartøjer kommer gennem porten...
bliver rummet normalt igen.
Det hedder en tyngdekrafmotor.
- Hvordan ved du det? - Jeg har bygget den.
Nu forstår jeg, hvorfor de har sendt dig.
Hvis skibet ikke sprang i luften, hvad skete der så?
Missionen gik glat, lige efter bogen.
De nåede en sikker afstand ved normal fremdrift.
Det hele så godt ud.
De fik lov til at bruge tyngdekraftmotoren...
til at åbne en port til Proxima Centauri...
og så forsvandt de bare.
De forsvandt uden at efterlade et spor, indtil nu.
Hvor har det været de sidste syv år?
Det er det, vi skal finde ud af.
Vi har ikke været i stand til at bekræfte liv...
men satellitterne modtog en transmission.
- Hvad helvede er det? - Hør lige det her.
Houston kørte den samme optagelse gennem flere filtre...
og fik isoleret det, der lyder som en menneskestemme.
Jeg ved ikke engang, om det er et sprog.
- Latin. - Hvad?
Jeg synes, det lyder som latin.
- Kan du oversætte det? - Spil det igen.
Lige der. Kan I høre det?
Det lyder som'Liberate me, 'I: eller sådan.
Jeg kan ikke forstå resten.
'Liberate me?'
Red mig.
Okay, folkens, på jeres pladser.
Kurs modHorizon. I: Optimal indfaldsvinkel er 14 grader.
- Kom op på 334. - Vi er mod 334.
Gør din indfaldsvektor negativ, 14 grader.
1-4 grader.
Vi har låst fast på Event Horizonsl: navigationsfyr.
Det er i den øvre ionosfære...
og det ser ud til, der kommer nogle kraftige rystelser.
- Få os ind stille og roligt, hr. Smith. - Javel.
- Hr. Justin, hvordan har mit skib det? - Rolig sejlads.
Tilsvarende fart når jeg siger til.
Tre, to, et. Nu.
- Hvad er rækkevidden? - 10.000 meter, og vi nærmer os.
- Starck. - Ja.
Brug radioen. Se, om der er nogen, der lytter.
Det er US Aerospace kommandofartøj...
Lewis & Clarkl: der kalder Event Horizon. I: Event Horizon, I: kan I høre mig?
Dr. Weir.
- Du vil nok gerne se det her. - Hvor er det?
Lige fremme. 5.000 meter!
- Starck? Er der nogen hjemme? - Event Horizon, I: kan I høre mig?
3.000 meter og vi nærmer os!
Jeg kan intet se.
1.500 meter. Vi kommer for tæt på.
- Hvor er det? - Det skulle være lige foran os.
- 1.000 meter. - Afstandsvarsel!
900, 800, 700.
- Vi er lige oven på det! - Vi rammer det.
- Starck! - Det er lige her! Gud!
Fuld kraft bagud!
Der er det.
Kors.
Det er et imponerende skip, doktor.
- Tak. - Hr. Smith, hvad med en rundtur?
Javel. Det ville jeg elske.
Det er hoved-luftslusen, vi kan dokke der.
Okay, hr. Smith.
Brug armen og lås os fast på den lille antenne.
Vi skulle være forsigtige. Det er ikke en bærende struktur.
Det er det nu.
- Er alt i orden? - Vi er låst fast påEvent Horizon. I:
Tak, Smitty. Nu må du ryge.
Mange tak.
- Starck, giv mig et overblik? - Reaktoren er stadig varm.
Vi har flere små strålingskilder...
men ingen udslip. Sikkert ikke noget alvorligt.
- Har de tryk? - Ja.
Skroget er intakt, men der er ingen tyngdekraft og varmen virker ikke.
Jeg opfanger kulde.
De har ikke overlevet, medmindre de er i dvale.
- Find dem, Starck. - Jeg arbejder på det, kaptajn.
Bio-scan er klar.
Der er noget galt med scanneren.
- Er det strålingsforstyrrelse? - Der er ikke nok til det.
Jeg opfanger spor fra en livsform, men jeg kan ikke lokalisere det.
De kommer overalt fra skibet. Det giver ingen mening.
Vi gør det på den hårde måde. Dæk for dæk, rum for rum.
Starck, anvend centralpunktet.
Smitty, tænd for kontrolbordet i krigsrummet.
Javel.
Hr. Justin, er du klar til en gåtur?
Ja.
Doktor, jeg skal bruge dig her på broen.
Kaptajn...
jeg rejste ikke så langt for at sidde på broen.
- Jeg skal over på det skib. - Når vi har sikret det...
- kan du komme om bord. - Nej, det er uacceptabelt.
- Jeg skal over på det skib. - Når vi har sikret det.
Sådan bliver det.
Jeg behøver dig til at vejlede os.
Det er her, jeg behøver dig. Hjælp os med opgaven.
Skat, du glemte din taske.
Alle klar.
- Hvis noget bliver underligt, Cooper... - Så klarer jeg det.
Babybjørn, hold stien ren.
D.J., så går det løs.
Videomelding er tydelig.
- Er du hos os, dr. Weir? - Ja, jeg er hos jer.
Vi krydser centralpunktet...
og nærmer osEvent Horizon. I:
I er ved den ydre luftsluse.
Magnetiske støvler slået til.
Vi har tryk.
Stedet er en dybfryser.
Der er iskrystaller overalt.
I er i midtergangen nu.
Det forbinder kahytterne i den forreste del af skibet...
til maskinrummet i bagenden.
- Hr. Justin, tag maskinrummet. - Javel.
Peters og jeg tager de forreste dæk.
Hvad er det?
Ja, der er en anden en her. De er over det hele.
I en nødsituation...
ødelægger de midtergangen og skiller skibet i to...
og mandskabet kan bruge fordækket som redningsbåd.
Jeg er i sygestuen. Ingen ofre.
Det ser ud som om, det aldrig har været brugt.
Har du stadig ikke set noget mandskab?
Hvis vi havde, ville du have vidst det.
Vi scanner efter liv.
Stedet er en grav.
For helvede!
Miller, har du det godt?
Det ser ud til, Skipper fik myrekryb.
Cooper, gå tilbage til din plads.
Miller, dit hjerte sprang næsten i luften.
Jeg har det fint.
Jeg tror, jeg er kommet til den første inddæmningsdør.
Maskindækket er på den anden side.
Lad os kigge på det.
Hvad fanden er det for et sted, dr. Weir?
Det lader dig komme til anden inddæmning...
uden at bringe det magnetiske felt i fare.
Det ligner en kødhakker.
Jeg er på broen.
Der er noget blod her.
Der må have være en kølelækage. Det skidt er overalt.
Kølevæskeniveauet er i reserve, men indenfor sikkerhedsniveau.
Frøken Peters, kan du gå tilbage og til venstre?
- Hvad er det? - Skibets logbog.
Den sidder fast.
Den sidder helt fast her.
Hvad helvede er der sket med hans øjne?
- Eksplosiv dekompression. - Dekompression gør ikke sådan.
Det ser ud som om, det blev gjort af... Jeg ved ikke, et dyr eller lignende.
Se skaderne på det bløde væv, store hudafskrabninger.
Ligstang.
Jeg scanner for livsformer.
Jeg opfanger nogle rigtig underlige signaler her.
Lad mig se, om jeg kan tænde for strømmen.
Det er kernen, tyngdekraftmotoren.
Skibets hjerte.
Justin. Justin, du bliver væk.
Justin, svar.
- Hvad er det? - Det ved jeg ikke.
Scanneren på ham røg lige til tops.
Der er noget galt, Starck. Hent ham. Hent ham.
Pis!
Han har problemer.
- Af sted, Coop. - Jeg er væk.
Så går vi om bord.
Det er Miller. Kan nogen høre mig?
- Hvad helvede var det? - Tryk nødsituation!
Vi har mistet styrbords skærm. Der er hul i skroget.
Jeg behersker det her, så længe jeg kan! Ud!
Vi mister atmosfære.
Det er trykdragter i luftslusen. Af sted!
Her kommer jeg.
Hold ud, Babybjørn.
Jeg er der næsten.
Jeg har dig, jeg har...
Pas på.
Jeg har dig. Hvad fanden er det?
Hold ud.
Kaptajn Miller. Hører du mig? Skifter.
- Smitty, hvor har du været hele mit liv? - Vi har en kritisk situation her.
Vi har mistet styrbord skærm, og der er hul i skroget.
Sikkerhedskredsløbene har svigtet.
- Har vi tid til at svejse? - Nej.
Vi har 218 liter gas tilbage, derefter har vi ikke noget.
Ilttankene er i stykker.
- Vi er på røven! - Hvad medEvent Horizon? I:
Hvad?
- Der er der luft og strøm. - Det er vores eneste chance.
Jeg går ikke om bord på det skide skip.
Vi ved ikke, hvad der er sket der.
Det er bedre end at dø, hr. Smith.
Jeg vil have alt mandskab om bord påEvent Horizon, I: omgående.
- Vi møder ved lufttankene. - Jeg er foran dig.
Jeg aktiverer alle varmeenheder.
Hold fast. Gør klar til tyngdekraft.
Tyngdekraft om fem sekunder.
Vågn op, åben øjnene. Okay? Giv ikke op.
Dr. Weir.
Ja...
jeg har aktiveret de fleste primære systemer...
- foreløbigt. - Tak.
- Starck, hvad er status. - Antennerne er helt ødelagte.
Vi har ingen radio, ingen laser, ingen højdevinding.
Der kommer ingen og hjælper os.
- Luften smager grimt. - Ja, kuldioxid, det ved jeg.
Det øges ved hvert åndedræt.
Og CO2 filtrene påEvent Horizonl: er i stykker.
Så tager vi renserne fraClark. I:
- Hvad har vi så? - Nok luft til 20 timer...
men efter det må vi hellere komme hjemad.
Jeg er på ydersiden af skroget, og nærmer mig rygudstødningen.
For fanden.
Kaptajn Miller, kan du høre mig? Skifter.
Jeg kan høre dig. Hvordan har mit skib det?
Vi har en 7 meter lang flænge i skroget.
Vi skulle kunne reparere det, men det vil tage meget lang tid.
Nej. 20 timer, så har vi ikke mere luft.
Forstået.
Hvad er der sket her, doktor?
Hvordan har han det?
Hans vitale tegn er stabile, men han reagerer ikke.
Jeg ved det ikke.
Han vågner måske op 15 minutter.
Måske vågner han slet ikke.
Skipper, jeg ved, det lyder underligt...
men der var ingenting, og så dukkede Justin pludselig op...
og det var flydende, og hele kernen blev fast.
Det er ikke fysisk muligt.
Begynd ikke på det pis om, hvad der er fysisk muligt.
Jeg så det.
Hr. Cooper, det betyder, porten var åben.
- Nemlig. Porten var åben... - Porten kunne ikke være åben...
fordi tyngdekraftmotoren ikke var aktiveret.
Jeg siger bare, hvad jeg så! Så...
- Den kan ikke bare starte af sig selv. - Hr. Cooper, du er ude af trit.
Doktor, hr. Justin dør måske. Jeg må formode...
at hvad der end er sket ham, kan ske for os alle.
Hr. Cooper siger, han så noget. Jeg tror, han så noget.
Jeg behøver en forklaring.
Jeg tror, hr. Cooper har en lidt af synsbedrag.
Men måske så han en optisk effekt...
skabt af tyngdeforvrængning.
'En optisk effekt'? Det var sgu poetisk.
- Hvor helvede... - Cooper!
Undskyld. Okay.
Tyngdeforvrængning. Hvad kan skabe det, doktor?
Hvis et udbrud af tyngdebølger slipper fra kernen...
kan det forvrænge rum-tid. Det kunne se ud som om, Justin forsvandt.
Det kunne også have skadetLewis & Clark. I:
- Jeg tror dog, det er ret usandsynligt. - Hvad er der i kernen, doktor?
Det er kompliceret.
Hvor lang tid behøver du? Vi har...
17 timer og 48 minutter.
Hvad er der i kernen?
Det er porten.
Når de tre magnetiske ringe er på linje...
skaber de et kunstigt sort hul...
som tillader skibet at rejse til ethvert sted i rummet.
Et sort hul, den mest destruktive kraft i universet.
- Og du har skabt et? - Ja, absolut.
Fordi vi kan bruge denne enorme kraft til at bøje rum-tid.
Det ville tageLewis & Clarkl: 1.000 år...
at nå den nærmeste stjerne.
MenEvent Horizonl: kunne være der på en dag.
- Hvis det virkede. - I kan komme herned. Det er sikkert.
Hvis hr. Justin blev suget gennem din port...
kunne han have været, hvorEvent Horizonl: har været?
Teoretisk set, ja. Men som jeg sagde før...
- kan porten ikke bare åbne selv. - Jeg forstår.
Løjtnant, jeg vil have rummet forseglet.
Anden inddæmning herfra er forbudt.
- Javel. - Kaptajn, der er ingen fare.
Porten er bag tre magnetiske felter.
- Det er helt sikkert. - Sikkert?
Mir skib er i småstykker...
og en af mine mænd kommer måske ikke hjem i live.
Ingen andre kommer nær denne tingest.
Kom nu.
Der må være noget i den logbog.
Du kan godt.
D.J.?
- D.J., hvor er du? - Jeg er oppe på dæk 4.
Mor.
Peters!
Hvad er der? Har du det godt?
Hvad sker der? Du var derude så længe...
jeg troede, du ville bryde min rekord.
Jeg vil hellere bruge de næste 12 timer derude...
end fem sekunder i denne lortetønde.
Det er den sidste optegnelse i logbogen.
Jeg vil sige, hvor stolt jeg er over mit mandskab.
Jeg vil gerne nævne nogle ved navn.
Chris Chambers, Janice Reuben...
Ben Fender, Dick Smith.
Vi er nået til sikker afstand...
Det er John Kilpack, skibets kaptajn.
Og vi gør klar til at bruge tyngdekraftmotoren...
og åbne porten mod Proxima Centauri.
Vær hilset og farvel.
- Hvad er det? - Jeg bruger nogle filtre...
og ser om jeg kan rense det.
- Det er strømtab. - Det er kernen.
Bliv her. Se efter Justin.
Ingen kommer i nærheden af den tingest.
Vent på mig, doktor.
- Hvad er skyld i tabet? - De magnetiske felter holder.
Måske en kortslutning i fejlsikringskredsløbet. Jeg kigger efter.
Kan du hjælpe os?
Justin.
Justin, kan du høre mig?
- Han kommer. - Hvem kommer?
Mørket.
Ja, det er den.
Billy.
Miller!
Kaptajn Miller!
Jeg har nogle problemer her.
Bliv hos mig...
for evigt.
Dr. Weir?
Kuldioxid kan give hallucinationer, forringet dømmekraft.
For fanden, D.J., det var ikke en hallucination.
Okay.
Doktor, du var i kanalen.
Du må have hørt noget.
- Du må have set noget. - Det gjorde jeg.
For en time siden, så jeg min søn...
liggende på undersøgelsesbordet...
- og hans ben var... - Frøken Peters...
- kravlede... - jeg vil mene...
at det lyder lidt som et chok.
- Kunne du være traumatiseret... - Nej.
- Over at have set et lig på... - Undskyld. Nej!
Jeg har set lig før. Det her er anderledes.
Hun har ret. Det her var rigtigt.
Jeg følte... Jeg følte varme.
Det er ikke noget, der er i vores hoveder.
Smitty, har du set noget usædvanligt?
Nej, jeg har ikke set noget, og jeg skal ikke se noget...
men jeg kan godt sige jer...
at det her skib er på skideren.
Tak, for din videnskabelige analyse, hr. Smith.
Du forventer jo ikke, at finder ud af det, vel?
Okay.
Når man bryder fysiske love...
tror du så ikke, det har en pris?
Du har allerede dræbt et mandskab, og nu vil du dræbe os.
- Det er bare et skide skib, ikke? - D.J.!
Det er bare et skib, forstår du? Det er bare en bunke metal.
- Der er ikke noget underligt. - D.J.?
- Fint. - D.J.?
- Er du okay? - Ja, jeg er bare...
Undskyld.
- For fanden! - Smitty.
- Det er i orden. Så er det nok. - Skide...
Så er det nok! Nu slapper du helt af! Lige nu!
- Okay. - Du går ovenpå igen.
Du går udenfor påClarkl: med Cooper...
og du reparerer det skib. Ingen fejltagelser.
Er der fejltagelser, kommer ingen hjem. Forstået?
- Ja. - Godt.
- Javel. - Af sted.
- Miller. - Hvad er der, Starck?
Jeg løb bio-scan med DNA-RNA filtre.
Resultatet af biomålingerne...
Af ubestemmelig oprindelse. Jeg ved det.
Har du ikke noget nyttigt at sige, løjtnant?
- Jeg har en teori. - Lad mig høre den.
Jeg tror, der er en forbindelse mellem målingerne og hallucinationerne...
som om de var del af den samme forsvarsreaktion...
en slags immunsystem.
Jeg har ikke tid til at høre på det.
- Du skal høre på mig. - På hvad?
Jeg siger, at skibet reagerer på os, og at reaktionerne bliver stærkere.
Det er som om, skibet tog noget med sig...
en livskraft af en slags.
Hvad er det, du siger? At skibet er levende?
Du ville have et svar, og det er det eneste, jeg har.
Det, jeg vil, løjtnant, er at overleve de næste 10 timer.
Justin?
Justin!
BIORISIKO - ADVARSEL!
Hørte I det? Hørte I det?
- Hvad er det? - Hvad er der?
- I hørte det. - Hvad hørte du?
- Hvad er der? - Peters, hør på mig.
Det er D.J., okay?
Jeg hørte ikke noget. Ingen af os hørte noget.
- Slap bare af, okay? - Okay.
- Få vejret igen. - Okay.
- Fortæl mig det. - Det var...
Få det til at stoppe! Få det til at stoppe!
Åben døren.
Stå stille!
- Nej! - Weir, stop. Stop ham!
Hvad laver du?
I vores nuværende miljø, dr. Weir, er selvkontrol en fordel.
Hvad er det?
Den forreste luftsluse.
Miller, Smith, Cooper, er der nogen i luftslusen?
Nej, Starck.
Justin.
- Justin. - Lad være!
Nej, Justin!
Nej, Justin! Åbn døren.
Miller, svar.
Miller, svar. Vi har en nødsituation.
Hvad sker der Starck?
- Justin er i luftslusen. - Gentag.
Justin er i luftslusen og han har ingen dragt på.
- Pis, jeg tager mig af det. - Bliv på din plads.
- Du behøver mig til det. - Jeg behøver dig lige her.
Han har blokeret den.
- Kan du lukke den ned? - Jeg kan prøve.
Jeg kommer efter ham, Starck.
Justin! Åben døren, nu!
Starck, ajourfør mig.
Skynd dig. Han har blokeret døren og...
- vi kan ikke åbne den indefra. - Jeg henter udstyret.
Justin, åben døren!
Justin, åbn døren.
- Hørte du det? - Få ham til at snakke.
Ja. Ja, jeg hørte det. Ved du, hvad det er?
Det viser dig ting...
- frygtelige ting. - Hvad gør?
Mørket indeni mig fra det andet sted.
- Jeg vil ikke tilbage der. Jeg vil ikke. - Nej, Babybjørn.
- Kom nu, åben døren. - Hvad sker der?
- Jeg tror ikke, hun kan berolige ham. - Det skal hun.
Hvis han åbner luftslusen, vender han vrangen ud.
- Nej. Bliv hos mig. - Jeg har den næsten.
- Bliv hos mig, Justin.
Kom nu. Åbn døren!
Hvis du kunne se, hvad jeg har set, ville du ikke prøve at stoppe mig.
Det er ikke dig, der snakker. Det er ikke dig.
Sådan. Sådan, lige der.
Åbn døren. Tryk på knappen. Kom så.
Okay.
Yderdør - indvendig dør
Nej!
Kaptajn, Justin har lige aktiveret døren. Den er 30 sekunders endnu.
Justin!
Aktiveret - yderdør
Stand by til dekompression om 25 sekunder.
Hvor er jeg?
- Hej. - Starck, luk den så op.
- Luk døren op. - Det kan jeg ikke.
Den indre dør åbner ikke, når den ydre dør er udløst.
- Det vil dekompressere hele skibet. - Åh, Gud.
Bjørnemor, luk døren op.
Kom nu.
- Kaptajn! - Stil mig igennem til ham.
Kaptajn Miller, sig de skal åbne døren.
Det kan jeg ikke, Justin.
- Jeg vil ikke dø herinde. - Du dør ikke.
Nu skal du høre meget godt efter, og jeg skal nok få dig ud.
Åh, Gud.
Det begynder.
- Mine øjne. - Tænk ikke på dem. Luk dem.
Luk den så godt du kan.
Fem sekunder.
Sæt dig på hug og bøj dig sammen. Gør dit til en kugle.
Jeg kan ikke trække vejret. Åh, Gud.
Åh, Gud, det gør ondt.
Du skal puste og stønne og blæse alt luften ud af lungerne.
Hører du? Alt luften i dine lunger, Justin.
Gør det nu!
Okay, Babybjørn.
Jeg har ham. Vær klar, folkens.
Vær klar.
- Vi har tryk. - Vi kommer, Justin. Vi kommer.
Jeg skal bruge fem enheder her. Hold hans hoved stille.
Okay.
Giv mig lidt mere glycerin.
En ting ad gangen, han skal trække vejret.
Kors, han forbløder.
- Trykket falder stadig. - Sæt droppet på 15 cc.
Jeg har standset blødningen, og stabiliseret ham bedst muligt.
Han bliver ikke køn, men han skulle overleve...
- hvis vi kommer tilbage. - Vi klarer den.
Starck, hvor meget tid har vi?
CO2-niveauet bliver giftigt om fire timer.
Okay.
Peters, vi må finde ud af, hvad der skete med de andre...
inden det samme sker for os.
Jeg kan arbejde med logbogen på broen, men jeg går ikke på sygestuen.
- Godt. - Javel.
Justin sagde noget om...
'mørket indeni mig.'
Hvad betyder det?
Doktor?
Jeg tror ikke, det betyder noget.
Gå ikke fra mig, makker.
Jeg vil have nogle svar, doktor.
Hvorfor en af mine mænd prøvede at begå selvmord...
ved at smide sig selv ud af en luftsluse. Jeg vil vide, hvad der skabte den larm.
Varmeændringer i skroget...
kunne have fået metallet til at strække og trække sig hurtigt...
og forårsage ekko. Det er muligt.
Fis! Du har bygget det skide skib. Du kommer ikke med andet end fis.
Hvad skal jeg sige?
Du sagde, skibets motor laver en port.
- Ja. - Mod hvad?
- Jeg ved det ikke. - Hvor var det henne?
- Hvor sendte du det hen? - Det ved jeg ikke.
Hvor har det været de sidste syv år?
Jeg ved det ikke.
'Jeg ved det ikke, ' er ikke godt nok, doktor.
Du skulle være den forpulede ekspert.
Jeg behøver svar. Det er din opgave.
- Hvor er det andet sted? - Jeg ved det ikke! Jeg ved det ikke!
Hør her...
der sker en masse ting her...
som jeg ikke forstår helt. Jeg behøver tid.
Javel.
Det er lige præcis det, vi ikke har, doktor.
Kaptajn!
Gå ikke fra mig!
Jeg beder dig!
Hjælp mig, for Guds skyld!
Det er inde i dit hoved.
Der er bare inde i dit hoved.
Gud hjælpe os.
Jeg lover dig, det var hans stemme, jeg hørte.
Han kaldte på mig. En ung bådsmand ved navn Eddie Corrick.
Vi tjente sammen påGoliath. I:
Da CO2 tanken bristede, nåede fire af os til redningsbåden.
Men Corrick var stadig om bord påGoliath, I: da ilden brød ud.
Har du set ild, hvor det ikke er tyngdekraft?
Det er smukt.
Det er ligesom flydende.
Det glider henover alting.
Det kommer i bølger.
Og de blev ved med at ramme ham...
bølge efter bølge.
Han skreg, at jeg skulle redde ham.
Hvad gjorde du?
Jeg gjorde det eneste, jeg kunne.
Jeg lukkede redningsbåden og efterlod ham.
Jeg svor, jeg aldrig ville miste en anden mand.
Jeg har kendt dig længe.
- Du har aldrig fortalt det. - Netop, jeg har aldrig sagt det til nogen.
Men skibet vidste det.
Det kender min frygt. Det kender mine hemmeligheder.
Det går ind i dit hoved og viser dig det.
Jeg ville ikke sige det til dig.
Jeg har lyttet til nødsignalet.
Og jeg...
Jeg tror, jeg lavede en fejl i oversættelsen.
Fortsæt.
Jeg troede, der blev sagt'liberate me.'I:
Red mig.
Men det er ikke 'mig.'
Det er'liberate tutemet.'I:
Red jer selv.
Og det bliver værre.
Der.
Jeg tror...
der bliver sagt'ex inferis.'I:
'Red jer selv...
'fra helvedet.'
Hvis det, dr. Weir siger, er sandt...
har skibet været udover vores univers' grænser...
af kendt videnskabelig realitet.
Hvem ved, hvor der har været...
hvad det har set...
og hvad det har bragt med tilbage?
Fra helvede.
Du tror da ikke, på sådan noget, vel?
Hvem der end sendte beskeden, tror på helvedet.
Kaptajn Miller.
Hvad der end er, må det hellere være godt.
Javel.
Vi er klar til at gendanne tryk pål: Clark og få røven på gled.
Jeg er på vej.
Kom nu, skat, svigt mig ikke.
Hej, skat. Farmand er hjemme.
Det holder.
Lort.
Skipper, der er stadig gasudslip.
Giv mig 20 minutter til at stoppe hullet.
Cooper, du er livredderen. 20 minutter og vi er på vej.
Pis.
- Har du noget kaffe? - Ja, med den er kold.
Fint.
Starck.
Miller?
Vi tager af sted.
Nej, vi kan ikke tage af sted.
Vores ordrer er præcise.
Red mandskabet og tag hvad der er tilbage af skibet.
Mandskabet er dødt, doktor. Dit skib dræbte dem.
- Vi havde en opgave her. - Vi aflyser det, doktor!
Starck, download filerne fraEvent Horizonsl: computere.
D.J., du skal gøre Justin parat...
til at blive flyttet tilClark. I:
Der er noget, jeg vil have på sygestuen. Vi flytter ham i tanken.
Det klarer jeg.
- Peters. - Ja.
Få de CO2-rensere tilbage påClark. I:
- Tag Smitty med dig. - Okay.
Kaptajn.
- Gør det ikke. - Det er gjort.
Hvad med skibet? Du kan ikke bare forlade det.
Jeg har ikke i sinde at forlade det.
Jeg fårLewis & Clarkl: på sikker afstand...
og så sender jeg missiler modEvent Horizon... I:
indtil det er tilintetgjort. Op i røven med det skib.
Kaptajn Miller, bio-scannerne er lige løbet løbsk.
Det ser ud til at kernen...
dræner strøm fra resten af skibet.
Få de filer. Vi rømmer stedet. Jeg vil væk fra skibet.
I kan ikke forlade det. Det tillader skibet ikke.
Du må hellere tage dine ting og gå om bord påClark... I:
ellers kommer du til at gå hjem.
Jeg er hjemme.
Kom så!
Klar?
Ødelagt.
Kom nu.
- Klar? - Ødelagt.
- Okay.
Peters, kan vi gå? Jeg får myrekryb her.
Du vil jo trække vejret på vej hjem.
- Nej, jeg vil ej! Kom så! - Pis!
- 25. - Kom nu!
- Vi behøver 25. - Peters!
Kom nu! Jeg har dem!
Åh nej, Peters.
Åh, Gud.
Billy.
Claire?
Claire.
Det er mig. Jeg er hjemme.
Jeg er hjemme.
Jeg ved, jeg ikke var der, da du behøvede mig...
og jeg beklager, jeg...
Jeg lod mit arbejde komme mellem os.
Claire, nej.
Jeg beder dig. Lad være.
Ikke igen, lad være.
Jeg har været så...
Billy.
Det er i orden.
- Jeg har været så alene. - Du bliver aldrig alene igen.
Du er hos mig nu. Du er hos mig...
og jeg har nogle vidunderlige ting...
at vise dig.
For fanden, jeg er god.
Coop. Hvor længe tager det?
For jeg vil fandeme væk herfra.
Du kan kysse min røv, Smith, for jeg er færdig.
Giv mig et sekund til at samle mit værktøj...
og vi er skredet.
- Højst to minutter. - Modtaget.
Weir.
Dr. Weir.
Weir!
Dr. Weir, få røven om bord nu!
Weir!
Lort.
Kaptajn Miller, hører du mig? Skifter.
Sig frem, Smitty.
Jeg har lige set Weir snuse rundt påClark. I:
Bliv der, Smitty. Jeg vil kontrollere noget.
- Smith, kom væk derfra. - Vil du gentage?
En af sprængningerne mangler fra gangen.
- Weir har måske sat den pål: Clark. - Nej, aldrig.
Nej, aldrig. Jeg har lige repareret den.
Kom væk fraClarkl: nu, Smith.
Hvor helvede er du?
Det er du.
Hold us, Smitty. Jeg kommer!
Nej!
Lort!
Hvor helvede er jeg på vej hen?
Hvorfor skulle det pis ske for mig? Lort.
Godt, tænk, tænk, Coop. Tænk.
Godt. Jeg skal tilbage til skibet. Jeg skal tilbage til skibet.
Jeg sprænger min ilttank.
Godt. Lort.
Det må hellere virke. Det pis må hellere virke. Okay.
Sådan. Godt. En, to, tre. Kom så.
Kom så. Sådan!
Her kommer jeg, røvhuller!
D.J.
- Hvad var det? - Clarker væk.I:
- Smitty og Cooper er døde. - Hvad? Hvad...
Det var Weir. Hvis du ser ham, så dræb ham.
Forstået.
- Vær forsigtig, D.J. - Tænk ikke på Weir.
Jeg tager mig af ham.
D.J.?
D.J.? D.J., svar mig!
SKROGREPARATION
Okay, dr. Weir.
Du vil ikke forlade dit skib?
Det kommer du ikke til.
Starck.
Det er i orden.
Jeg skal få dig ud herfra.
Okay.
Rolig.
Åh, Gud.
Hvad er der sket med dine øjne?
Der hvor vi skal hen, behøver vi ingen øjne.
Hvad snakker du om?
Jeg skabteEvent Horizonl: for at nå stjernerne.
Men det er rejst meget længere end det.
Det rev et hul i vores univers...
en port til en anden dimension.
En dimension af rent kaos...
ren ondskab.
Da det rejste ud, var det bare et skib.
Men da det kom tilbage...
var det levende.
Se det, Miller.
Er det ikke smukt?
Dit smukke skib dræbte mandskabet, doktor.
Tja...
nu har det et andet mandskab.
Nu har det os.
Hvad tror du, du gør, doktor?
Du ville vide, hvor skibet havde været...
og det finder du ud af nu.
- Skyder du forbi, sprænger du skroget. - Hvorfor tror du, jeg skyder forbi?
Nemlig. Jeg er tilbage!
Jeg er... Pis, jeg kan ikke stoppe. Hej!
Hej! Pis.
Hvad? Hvem fanden? Pis!
Miller! Miller!
DØR LUKKER
Giv mig hånden!
- Kom nu! - Jeg kan ikke!
Jeg efterlader dig ikke.
Forreste luftsluse.
Det kan ikke være Weir.
Jeg tager ikke nogen chancer.
Pas på.
- Slå mig ikke. - Cooper!
Tag den af! Tag den af!
- Jeg kan ikke trække vejret. - Du har det fint.
- Du har det godt. Det er slut. - Nej, det er ikke.
Weir har aktiveret tyngdekraftmotoren. Vi må slukke den.
- Hvordan? Broen er væk. - Hvad med maskinrummet?
Tror du, man kan slukke den derfra?
Jeg kender ikke processen. Weir er eksperten.
Jeg vil ikke hen, hvor den anden besætning var.
- Jeg vil hellere dø. - Okay.
- Okay, vi sprænger lortet i luften. - Sprænger vi den?
Som Weir sagde. Vi sprænger gangen...
og skiller os fra resten af skibet. Vi bruger fordækkene som redningsbåd.
Med lidt held, vil TDRS opfange vores nødsignal.
Vi klargør tyngdebriksene, går i dvale...
og venter på et redningshold.
Imens vil jeg armere det sprængstof manuelt.
- Skipper, vil det virke? - Det gjorde det for Weir.
Du aktiverer nødsignalet. Og kom straks tilbage.
- Javel. - Jeg kommer med dig.
Du bliver her og forbereder tyngdebriksene.
Miller.
Luk døren bag mig, løjtnant.
Porten åbner om fem minutter.
Nødsignalet er aktiveret.
Sådan.
Blod?
Lort.
Starck!
Løb!
Porten åbner om tre minutter.
Detonatorudløsning er autoriseret.
Hovedgangen er nu bevæbnet.
Vi er bevæbnede. Det er klar til at sprænge.
Jeg gentager, vi er bevæbnede. Det er klar til sprængning.
Miller. Miller, kan du høre mig?
Vi må væk herfra.
Du lod mig brænde.
Porten åbner om to minutter.
Miller.
Du efterlod mig.
Nej, du er ikke Edmund Corrick. Jeg så ham dø.
Weir?
Skibet fik mig tilbage. Jeg sagde, det ikke ville lade mig rejse.
Det vil ikke lade nogen rejse.
Troede du virkelig, du kunne ødelægge skibet?
Det har trodset rum og tid.
Det har været et sted, du ikke kan forestille dig.
Og nu...
- er det tiden at tage tilbage. - Jeg ved hvor, til helvedet.
Du ved ingenting. Helvedet er kun et ord.
Virkeligheden er meget, meget værre.
Lad mig vise dig det.
Hjælp mig!
Nej!
Nej.
- Kan du se? - Nej.
De er ikke døde. De er ikke døde.
Ikke endnu.
Du tager...
ikke mit mandskab.
Det er ikke dit mandskab længere. De tilhører skibet.
Porten åbner.
Tag mig.
Tag mig. Lad dem være.
Nej. Der er ingen vej væk.
Porten er åben...
og I kommer alle med mig.
Kan du se?
Ja...
Jeg kan se.
Nej!
Miller.
72 DAGE EFTER
Her er Redningshold Et. Vi har kontakt.
Vi nærmer os vragresterne afl: Event Horizon.
Vi gør klar til at gå om bord.
Jeg går ind i tyngdebriksområdet.
Det ser ikke ud til at være beskadiget af eksplosionen.
Det ser ud til, der er tre overlevende.
Cooper, Justin, løjtnant Starck.
Justin ser ud til at være hårdt såret...
man han er stadig i live.
Tyngdebriksene har stadig strøm på.
Jeg åbner den første tank.
Det er i orden. Det er i orden.
- Du er i sikkerhed. - Justin, Cooper.
De har det godt. De er her hos os.
De er her hos os.
- Starck. Starck. - Rolig nu. Det er i orden.
- Slap af, det er mig. - Træk vejret dybt.
- Starck. - Træk vejret dybt.
- Det er redningsholdet. - Giv mig noget beroligende.
- Jeg har dig, Starck. Jeg har dig. - Det er i orden.
Giv mig noget beroligende!
Starck, der er redningsholdet. Vi er reddet.
- Jeg skal bruge det nu! - Vi er i sikkerhed.
SLUT